Han överlevde björnen men dränks i cyberloskor
Vissa har tagit sig rätten att anklaga jägarna för i princip allt. Ibland haglar det åt alla håll. Gör vi på ena sättet får vi bannor för det. Gör vi tvärtom är inte det heller bra.
![galt_volvo_700](https://blogg.jagareforbundet.se/wp-content/uploads/2016/01/galt_volvo_700.jpg)
Vildsvinsjägaren som dödade en attackerande björn kritiseras. Hur ska vi ha det? Ska vildsvinen jagas eller inte? Foto: Madeleine Lewander
En del tycker att vi jagar för lite vildsvin och är jättearga på det. Trots att vi skjuter nästan 100 000 vildsvin per år, till och med så att viltolyckorna med vildsvin 2012 minskade med 13 procent. Samtidigt ogillar andra att vi jagar vildsvin. Och att vi är jägare.
Vi ska jaga vildsvin. Men ändå inte.
Det är bra att vi har eftersökshundar till vildsvin. Men de ska inte jaga. De ska liksom bara finnas där färdiga när allmänheten kallar, alla dagar om året.
I lördags råkade en vildsvinsjägare med hund komma för nära ett björnide. Björnen attackerade jägaren på bara några få meter. Att jägaren lyckades skjuta i den situationen räddade troligen hans liv.
Tacksamt för de flesta kan tyckas men det är då, precis då, elaka mejl och kommentarer börjar dyka upp. En av de andra hundförarna under samma jakt berättar i sociala medier om rykten, desinformation och osanningar om björnattacken som sprids på nätet. De har även droppat in på Jägareförbundets webbredaktion.
De skriker ”usch och tvi” och vi kallas ”korrupta svin”, ”rövhål” och ”tjuvjägare”. Och det är minsann inte synd om jägarna, vad man nu menar med det.
Nej, inte är det synd om oss. Vi lever sunda, härliga liv med mycket frisk luft och kärlek från människor och våra hundar omkring oss.
Men när vi blir anklagade på osakliga grunder protesterar vi. Och vi försvarar oss när vi blir attackerade. Som vem som helst.
Killen som sköt björnen är 22 år. Han jagade vildsvin med sin hund och sina vänner och klarade förmodligen livhanken häromdagen. Han har en familj som är otroligt tacksam för hans snabba agerande vid attacken. Och för att han lever.
Vad skulle han ha gjort? Låtit sig attackeras? Låtit bli att jaga vildsvin? Sanningen är att han gjorde det enda rätta.
Reflekterar de här spottande människorna också över att de sätter djurets liv före människans? Veganer tycker så. Men en köttätare med det resonemanget är riktigt ute och cyklar, eller hycklar om man så vill.
Att sitta långt borta från händelsernas centrum vid sin mobil eller dataskärm och dränka en 22-årig kille i cyberloskor, en människa som nyss räddat sitt liv, är riktigt uselt.
Att en björn väcks ur sitt ide och måste avlivas är tråkigt. De flesta tycker att den kunde ha fått sova och leva vidare, inklusive jägaren själv. Men ibland händer saker som ingen kan förutsäga.
Jag är oerhört glad att jägaren överlevde utan skador.
Om fotot på björnen som cirkulerat diskuteras också en del. Det hade i och för sig sett bättre ut utan pinnen i munnen men finns en viktig orsak till detta. Anledningen till att björnjägare sätter in en pinne i munnen och håller upp gapet är för att besiktningsmannen ska kunna ta en tand, obligatoriskt vid undersökning. När likstelheten inträder går det inte att bända upp munnen
Men jag vill ändå passa på att påpeka att det är bra om vi, där det är möjligt, funderar lite på hur vi vill att viltet ska visas på fotografier och liknande.
Steffen! Först av allt: Det hedrar dig att du är plikttrogen.
Min tanke med att polisen gör eftersöken själva grundar sig på att hoten till att börja med inte skulle vara lika vanliga om det var en polis som avlivat vargen/rådjuret/björnen/älgen. Och om så skulle ske skulle ordningsmakten se mycket allvarligare på det hela. Straffet för att dödshota en polis är helt enkelt mycket större än för att hota en vanlig knegare. Likaså för att ”bara” vandalisera dennes fordon.
Så till den praktiska frågan:
Det finns till att börja med många poliser som är jägare och hundförare. Och om de skulle få uppdraget själva på sitt bord får de helt enkelt se till att komplettera sin organisation med den personal och de hundar uppdraget kräver! De har ju hundar för att söka lik i sjöar och knark i fordon och sprängmedel i marken. Då ska de väl kunna ta fram och hålla spårhundar och ställande hundar för eftersök? Det är ju en bagatell i sammanhanget. Nog kommer det att kosta pengar, men det är ändå bättre än att oskyldiga och plikttrogna jägare som du själv ska behöva bli hotade och få egendom förstörd.
Din ”lösning” som går ut på att skogarna ska tömmas på vilt och vargarna och vildsvinen ska in i stan innan ”alla” når en insikt ger jag tyvärr inte mycket för. Dels för att spelet då redan är förlorat. Vill du verkligen att vi ska tömma skogarna innan vi ”vinner” frågan? Och när vi då ”vunnit” och de där sista extremisterna på Södermalm kanske kommit till insikt – vad talar då för att vi någonsin ska få en lägre vargstam än den vi redan har? Inte ett dugg! Snarare kommer vargens försvarare tillbaka i samma stund som den lämnat hemkommunen. Att vargen helst ska vara hos andra än en själv ser vi redan idag med all önskvärd tydlighet. Skåningarna, som enligt undersökningar är mest positiva till varg har ju en historia som säger raka motsatsen. När en varg plötsligt befann sig på skånsk mark sövdes den ned och låstes in innan någon på Naturvårdsverket ens hann säga ”utredning”. Och tänka sig att den sedan ”omplacerades” till Dalarna, där de antagligen tyckte att mindre betydelsefulla människor levde.
http://www.jaktojagare.se/kategorier/aktuellt/tidigare-vargflytt-slutade-med-fiasko/
Vi ser ju för övrigt idag också hur ansvarig myndighet (Naturvårdsverket) kör över VFD och s-ä-n-k-e-r förvaltningsplanerna för varg i Stockholms län medan alla andra län med varg påtvingas ökningar. Det är enligt mig bara en taktisk manöver från Naturvårdsverket i syfte att fortsätta bygga murar mot staden för att hålla vargen på utsidan och fortsätta trycka ned de som där berörs. En utlokaliserad viltmyndighet, med kontor i t.ex. Karlstad och Östersund hade definitivt haft ett annat perspektiv. Och vem vet, kanske skulle där också kunna anställas andra människor än ur landsbygdens dödgrävarföreningar WWF, SNF och SRF?
Tommy,
Jodå, jag är inbiten och jag tycker att SJF gör ett bra jobb i rovdjursfrågan. Men när inte ens regeringskansliet kan tolka vad som gäller när det handlar om vargjakt. Eftersöksbojkott är provat och befunnet helt resultatlöst. Det är bara vi som bryr oss, kramarna struntar i trafikskadade djur, de blir ju rovdjursmat, Svensson är knappt medveten om problemet. Du brukar ju säga att SJF ska säga ifrån, ja det gör man, men har ju ingen makt. Inte ens våra politiker tycks ju kunna fatta beslut som kan genomföras.
Sluta gnälla, kom med en konstruktiv lösning i stället.
en till….
varför startades bl.a. Anti Poaching Unit (APU)? För att stoppa den illegala jakten på varg i Rialarevieret. Nu gälla det alla vilda djur. Vem startade APU? En grupp poliser.
Det uppstår frågor!
Poliser som är medveten om eftersöksverksamhet. Vilken hjälp och nyttja eftersöksorganisationen har för samhället. Varför skulle dem bojkotta detta genom sina aktiviteter. En fråga som man kanske skulle fråga dem…Men är dem poliser är dem också medveten om anmällan om jaktbrott. På vem tillfaller dem. Har vi get dem grunden för att starta sin verksamhet? Etiskt och moraliskt ifrågeställda bilder av jägare i sociala medier. Kommentar som: skjut den jävel…skjut. Var är respektet? Moral och etik? Reaktion och motreaktion. ”igen dödades en hund av varg”…tragiskt…men var är dem hundar som skadades/dödades av vildsvin eller älg?
APU t.ex. är mot illegal jakt. Oj…det är vi också. Våra älskade motståndare…hur ser det ut i våra egna linjer?
Oj då…nu blir många förbannad på mig för att jag ställde en obekväm fråga.
Tommy…det menar jag med om du är bered för detta. Vi avvakta reaktioner nu!
Tommy,
Håller med dig du skrev ”Dock kommer sådana här händelser aldrig längre än till Bloggen”. Förlåt mig frågan: Hur engagera du dig annars? Jag är kännd för obekväma frågeställning. Du kan höra med eftersöksansvarig hos SJF. Han känner mitt namn. Du kan höra med mitt kretsstyrelse, länsstyrelse med mitt länsansvarig polis, jägare och lokala eftersöksgruppen. Det är ”Tysken” som ringer….fy… Men jag ta även ansvaret och visa eget engagemang. Har även haft en bra dialog med Björn Sprängare om ointresserade medlemar. I en organisation som SJF är medlemar den viktiga basen. Nu är det Mörkret, du och lille jag. 3 som kan göra nåt emot detta. När börja vi gemensamt? Vad gör vi först? Jag har redan börjad på lokal nivå. Med att sprida kunskapen om våra verksamhet. Att kräver allt som står till förfogande för att utveckla eftersöksverksamheten på lokal nivå. Jag ställer mig skyddande framför mina kamrater om det behövs.
SJF har gått till försvar! Hänvisa här till Svensk Jakt ”När tar vargvärnarna avstånd?”. Om våra motståndare läser och förstår detta våga jag ifrågesätta. Vad ska SJF mer göra? Ekonomiskt stöd för Mattias som hjälper honom med självrisken han har på sig? Rättsligt stöd genom förbundsjuristen? SJF är bara en av flera rådsmedlemar i Nationella Viltolycksrådet. Lämna in konkreta förslag vad dem ska göra mer!
Det brukar var så. Först måste det händer nåt innan alla vaknar. Sen börja helvetet med frågan vilkens skuld och ansvar det är. Och detta spelet känner vi tillräckligt. Ansvar, kunskap, moral och etik.
Lägger ansvaret på SJF? Vem är SJF? VI är Svenska Jägareförbundet! VI väljer styrelsen lokal. Dem bilda styrelsen på länsnivå. Dem utser styrelsen på nationell nivå. Och dem bestämmer över kansliet.
Ställ upp dig till nästa valet!
Du ska vara medveten om detta: Du blir inte omtyckt om du är obekväm! Jag lovar…är du bered för detta?
Mörkret, staten ta redan hand om eftersöksjägarna. Nationella Viltolycksrådet´s rådsmedlemmar är: Polismyndigheten, Trafikverket, Narurvårdsverket, Länsstyrelserna, Skogsstyrelsen, Svenska Jägareförbundet, Jägarnas Riksförbund, Bilprovningen, SOS Alarm AB, LRF, NTF, If, Länsförsäkringar, Svenska Kennelklubben, VTI och SJ AB. Polisen är huvudansvarig. Men dem har oss friviliga jägare till sin hjälp. Rent praktisk kan en polistjänstemän säkerligen göra en avlivning vid vägkanten med sin tjänstevapen men hur ska dem göra eftersök. Det ta för lång tid att träna fram en eftersökshund. Och här pråta vi om eftersökshund och inte jakthund. Tidsåtgången för en eftersök….jaha du…om man kunne veta detta hade det varit roligt. Lokalkännedom är också en punkt. Tidsåtgången för att kommer fram till olycksplatsen. Speciell om viltet lider.
Inom ramen för sitt allmänna uppdrag ansvarar Svenska Jägareförbundet för att tillsammans med Jägarnas Riksförbund tillhandahålla jägare med spårhundar och kontaktpersoner för viltolycksorganisationen. Inget annat.
Jag som eftersöksjägare arbeta i uppdrag av Polismyndigheten. För allmänheten. Hur ska man reagera då på ett angrepp? Med sunt förnuft, en klar huvud och ute på plats med hjälp av en tillkallad kontaktman, eftersöksjägare, samordnare eller polispatrull. Och vapen långt borta.
Jag uttalade idag att jag inte hade tveckad en sekund att avliva vargen. Jag hade också inte tveckad om det hade varit ett rådjur, älg, vildsvin eller en mus. Det är ett trafikskadad vilt med synliga skador. Om jag inte hade gjort det så hade djuret plågad sig och ändå dött. Spela jag gud? Nej! Om jag kan friskförklara viltet är jag lycklig. Nej, jag utnyttja dem möjligheter jag har för atf förkorta viltet´s lidande. Men innan jag gör detta så måste jag fatta ett beslut. Tyvärr har jag ingen veterinär åt min sida som kan fatta beslutet åt mig, tyvärr har jag ingen bedövningsgevär till förfogande så att en veterinär kan titta på viltet senare. Jag måste fatta ett beslut inom sekunddelar. En skadad varg är inget att leka med….samma sak med en 150 kg galt eller en skadad älg. Även lille musen kan bita mig i fingret.
Här pråta vi om mycket ansvar, kunskap, moral och etik.
Och där finns punkten: ansvar, kunskap, moral och etik.
När jag blev tvungen att avbryta första rådjursjakten med min åttaårig son på grund av att jag blev kallad till en eftersök på ett trebent rådjur visade han kunskap:
Japp…ett rådjur kan inte går till veterinären.
Han visade ansvar, moral och etik:
Papa…det var rätt att vi avbryt. Ta du hand om rådjuret.
Att hota och skada en person som visade sitt ansvar, att visade kunskap in sitt hanterande, att reagerade moraliskt och etiskt korrekt är på grund av att kunskap och veten saknas inte bara helt ansvarslös. Moral och etik pråta vi inte om.
Uppenbarligen måste kunskapen och ansvar spridas. Men hur gör man det? Hur uppnå man folk som mestendels bor i storstäder? Där skogen bredvid vägen är husfasader. Bilder? Film? Jag kan göra bilder/film av trafikskadad djur. En trebent älg, hur den försöka fly över ängen. Ett rådjur med öppet buk där sniglar kommer ur. Ett vildsvin, helt sönderslagen inne. Tyvärr kan man inte känner lukten. Ett av vildsvin skadad ben från en eftersöksjägare som bärrade skyddsbyxor. Hade varit intressant att se hur dem reagera som är emot oss. För att enligt texten är eftersök=jakt. Hur ska man visa folk att jakten behövs: Lärande genom praktiken. Jag hade erbjudet detta. Fanns nån som ville, som ha hörd av sig? Inte vad jag vet.
Vad måste SJF göra? Gör dem inte mycket? Vargjakten till exempel. Dem strider som …, du kan läsa detta varje dag på hemsidan. Så mycket att man tröttna på cirkusen. Men vad vill du göra så att motparten begripper? Som det ser ut hjälper inget. Jaha…då lutar man sig tillbaka och vänta. Vänta att vildsvinet går in i städerna och hälsa på kyrkogårder, park- och grönområde. Att vargarna och lo har tagit det sista i skogen. Att det inte mer finns nån vilt i skogen. Att vargarna också kommer in i städerna. Eller om viltet lyckas att kommer undan vänta man på att bönderna skriker, att skogsägare gråta. Måsar som skiter när från luften på grund av det ingen mer finns som jagar dem. Grävlingar eller kaniner som ha gryten på moderns eller faderns grav. Roligt att se när man hälsa på på söndager hos kyrkogården och grävlingen eller kaninen titta ut hålet. Om vägkanterna är full med kadaver som luktar så härligt och ingen ta hand om dem. Och dem blir mer och mer för att trafiken måste fungera. Annars finns ingen grönsaker från Spanien eller Portugal i affären…..
Jakten har fått ett marknadsvärde och blivit politik. Tyvärr men realitet. Och vad är politiken??? Visst kan man påverka politiken. SJF har hur många medlemar? 250.000? Tro du verkligen att man kan förena dem till en kraftfull motreaktion, att förena dem inte bara för vargjakten? Alla 250.000?
Det hade varit underbart!!! Om jag inte blir kallad till eftersök är jag med på plats! Men jag kan följer efter jag avslutade uppdraget! Oavsett vilket vilt blev skadad!
Hej Madeleine
Håller med dig i det du skrivit, Dock kommer sådana här händelser aldrig längre än till Bloggen
Sjf följer inte upp och går inte till försvar för dem som blir ansatta inte för killen som sköt björnen
och inte för Mattias som på polisens uppdrag avlivar den skadade vargen.
Vem har upplyst vargkramarna om namn o adress på eftersöksjägaren en idiot kan räkna ut detta
dom som sitter inne med detta är ju endast polisen vilka har ett öppet samarbete med APU
alla vet ju att ett stort antal poliser och före detta poliser är medlemmar i den organisationen
Björn Isaksson
du är ju väldigt inbiten SJF are kan du presisera en enda gång Sjf har nått framgång i rovdjursfrågan
varken det gäller björn eller varg
Jag har efterlyst eftersöksbojkott i flera år men det anses av SJF vara fel väg
tänker ni fjanta runt till någon Eftersöks jägare blir mördad av inbisilla vargvärnare o jakthatare
Hoten mot oss jägare eskalerar och har gjort i många år nu och ni gör inte ett piss
D enda som är vinnare är våra motståndare och detta enbart för att ovan nämda förbund leker bror duktig ett förbund vars tjänstemän inte har en susning om värden utanför ert kansli
Börja försvara vårt sätt att leva i stället för att frottera er i maktens korridorer
Vill börja med att säga att björnskytten knappast hade så mycket att välja mellan, när björnen väl dök upp. Så att hacka på honom för att han fredade sig själv, finns absolut ingen anledning till.
Däremot bör man kanske fundera över vilka hundar man använder, där björn och vildsvin finns inom samma område? Det är ju inte första gången björn väckts av hundar i samband med vildsvinsjakt i Uppland.
Nu kom även händelsen med hoten emot eftersöksjägaren som sköt den skadade vargen upp här. TOTALT oacceptabelt, och där nöjer jag mig med att hänvisa till mitt ondgörande över hoten på Svensk Jakts FB-sida. Kan väl ändå säga att jag personligen ser de jägare som ställer upp på att avliva trafikskadat vilt som HJÄLTAR!
”Mörkrets” förslag undrar jag också lite över. De där poliserna som ska sköta eftersöket, hur menar du att de och deras eftersökshundar ska tränas för att lyckas med eftersöken och avlivandet?
Mörkret, det är klart att man ska visa bilder på nedlagt vilt. Det handlar om på vilket sätt ett foto visas. Respekten för det fällda viltet ska alltid finnas där och det ska också synas på bilden. Så är det bara.
Jag tycker förstås att skadat vilt ska avlivas. Men det får staten ta hand om. Förslagsvis genom polisen. Vi kan gott dubblera antalet poliser i landet, inte minst i glesbygden. Om de nu får tiotusentals viltolyckor att hantera är ärendet än mer brådskande. Jag tror faktiskt att fler än jägare tycker att det är olustigt med djur som går på lårbenen i dikena pga kapade underben. I synnerhet dessa jakthatare lär tycka att det är olustigt. Och då särskilt när det är dom själva som sitter bakom ratten.
Jägarkåren är enligt mitt tycke alltför godtrogen och naiv i den här frågan. Hatarna hatar mer än någonsin och jägarna vänder bara kinden till. Precis samma godtrogenhet och naivitet som under många år präglat SJF i deras förhållande till Naturvårdsverket i vargfrågan. De kommer alltid att luras! Deras enda syfte är fler vargar. Alltid fler. Aldrig nog. Deras mål för att komma dit har varierat över tid. Tyvärr har de varit framgångsrika och jag ser samma hot mot jakten i stort om ingen stämmer i bäcken och säger att det gått för långt.
Sverige behöver ett uppvaknande i dessa frågor. Det kan inte bara få rulla på i gamla hjulspår och bli än mer accepterat att utstå hot för att man gör en god samhällsinsats eller bara utövar sitt intresse för jakt!
Jag delar heller inte förbundets syn på att man inte ska visa bilder på sitt nedlagda vilt. Nu senast var det Schyffert som fick löpa gatlopp för en bild på en hjortkalv som han släpade över ett fält. Från att ha närmast helgonstatus gick han till avskyvärd i princip samma kretsar. Allt p.g.a. ett foto som visade att han jagar.
Detta borde bemötas med fler bilder snarare än färre. Jakt måste normaliseras och inte förtigas och gömmas! Det är ju faktiskt det mest naturliga och självklara vi kan göra. Så fram för mer jakt i bild och text!
Idag är det ett år sedan attacken på Charlie Hebdot. Hur reagerade tidningen och deras läsare på attacken? Ja tack och lov gav de inte vika för terroristerna. Det blev en kraftfull motreaktion och upplagan gick i taket. Plötsligt kunde den distribueras även utomlands i en helt annan omfattning än tidigare.
Nu jämför jag inte mord på en halv tidningsreaktion med hot mot en jägare. Vad jag dock vill lyfta fram är de principiella grunderna. Hur ska man reagera på ett angrepp? Med eftergivenhet och skuld? Nej tack! Jägarna måste slå tillbaka kraftfullt och markera att detta är fullständigt oacceptabelt. Använd sådana här tillfällen för ”motattacker”! När vi låter de passera normaliserar vi galenskapen. Det får helt enkelt inte ske.
Vad gör SJF konkret för att stoppa dessa hot mot jägare och samhällsutvecklingen däråt? Förutom att uppmana jägare att sluta visa bilder på sin jakt…
Nu blir det ond i hjärtad!
Jag är en av dem som ställer upp sig 24/7 för att ta hand om trafikskadad vilt. Ännu värre. Samordnare är jag också. Och aldrig i livet skulle jag bojkotta eftersöket! Vad kan viltet för det att dem blev påkörda? Att viltet ligger med brutna ben eller öppet buk i diket och försöka att ta sig ifrån.
Men kanske skulle man erbjuder dem som skrika så högt att följa med på uppdrag. Att dem se elendet vi ta hand om. Att titta i viltets ögon på nära avstånd innan man avliva den. Att höra den skrika på grund av ond och smärta den har.
Inte en av dem kan undvika att jag ta mit ansvar som eftersöksJÄGARE.
Ni som är emot mig på grund av att jag är jägare: Ni är välkommen att delta in mitt liv. Som eftersöksjägare.
24/7 året runt. I alla väder. Med alla risker som finns i detta. Och ni måste börja att bli förbild nu. Använda cykel istället för bilen! Åk inte längre bus och tåg! Börja odla era livsmedel och har några får i stallet så att ni kan göra era kläder själv. Då behövs ingen lastbilar längre som måste transportera produkter ni använda. Då minska vi ännu mer viltolyckor och vilt som lider!
Grattis till dig som lyckades att reagera rätt. Att du han skjutta och rädda dit liv. Du lyckades att vi inte måste beklaga ett medlem av jägarekåret. Tyvärr hade du inte en av dem som började nu att skrika åt din sida för att skydda dig före björnen. Den personen hade säkert kastad sig mellan dig och björnen för att skydda ditt liv. Då är jag helt säkert på!
Blir spännande när detta elende äntligen sluta.
Hej jag tycker att det ska vara fritt o inget straff för dom som skjuter djur som anfaller folk eller tamboskap hundar får alla husdjur eller få vi sluta o jaga dom vildadjuren så få dom in dom städerna så få se om det så kul ha dom där gosa med .
Nej Mörkret.
De enda som mår illa av en eftersöksbojkott är vi jägare och viltet. Övriga bryr sig inte.
Men eftersök på rovdjur verkar ju vara förenat med vissa risker.
Men snälla nån bryr Er inte om alla idioter som kastar dessa loskor, för dom är så jävka
inkompetent och outvecklad i sin mentala nivå
Att tro att vi gör detta av nått hat är ju absurt
Skulle pojken gjort på nå annat sätt ? nä, han rädda ju sitt liv i ett uppdrag åt svenska folket
Ge han ett hederspris.
Det tycker alla vi jägare och de med ett sunt förnuft.
Skit i Nordulv alla jävla föreningar och Romson övriga som har liknade åsikter
Med anledning av det sanslösa hetsandet mot jakt och jägare hoppas jag att nyårsaftonens exempel, där en ung eftersöksjägare bara timmen före tolvslaget åkte ut på ett larm och avlivade en skadad varg och nu fått sin bil vandaliserad samt blivit hotad till livet, är det sista.
Och inte för att jag tror gott om jakthatare utan för att jag tycker att nu får det vara nog.
Inga fler eftersök på trafikskadade vilt! Jag vet att frågan är kontroversiell och att de som får lida är djuren. Men det är dags att agera för att väcka samhället. Det är fullständigt ohållbart att det får fortsätta på det här viset.
Total eftersöksbojkott – nu! Det är kanske större brist än någonsin på poliser p.g.a. gränsbevakningen i söder. Men det kan också vara ett tillfälle att statuera ett exempel. Ska samhället förvänta sig ett system som baseras på frivillighet av ett skrå samhällsmedborgare måste deras säkerhet garanteras. Klarar man inte detta måste man göra en förändring av modellen. Om det innebär mer lägre hastighet, viltstängsel, fler poliser, punktmarkering (telefonavlyssning etc.) av misstänka individer (det räcker sannolikt långt med att följa sociala medier – hetsarna är inte särskilt diskreta), skärpta straff för de som hotar etc. låter jag vara osagt.
Men nu får det faktiskt vara nog! Vi befinner oss på ett sluttande plan vad gäller attityder mot jägare. ”Lite hot får man räkna med”. Ska vi verkligen behöva finna oss i det? Aldrig i livet!
Det är det bästa jag har läst på länge. Stå på er alla jagare kamrater.
Vi har dock ingen Björn men här är gått om vildsvin och allt vad det innebär .
Lycka till ni som var inblandade i händelsen.
Hälsningar från en jägare i Skåne
Riktigt bra skrivet :)